Folk snakker altid om skæbnen, men den har jeg aldrig troet på.
Man er ikke herre over alting. Mine forældre for eksempel.
De døde, da jeg var 18, og jeg kunne hverken gøre fra eller til.
Men var det skæbnen?
Så er alting jo skæbnebestemt.
Ens livsledsager. Ens levebrød.
Er alt det, der sker, skræddersyet til mig af de højere magter?
Der må være en forklaring. Mit liv har nemlig ændret sig brat.
Jeg har været henne i banken i dag. Har du tjekket vores saldo for nylig?
Næh.
- Øjeblik, har vi... - Vi har nået målet! 30.006 dollars!
- Nu kan vi gifte os! - Ja.
Jeg ved godt, du syntes, det var fjollet at spare sammen først, -
- men nu kan vi købe hus og stifte familie.
- Elaine var fantastisk. - Jeg er så lykkelig.
Ikke her. Du kan kysse mig derhjemme.
Hun havde nu en mærkelig vane. Hun græd altid, når vi elskede.
Hun hulkede så højt, at det var ret svært at koncentrere sig.
Farvel, skat.
Elaine solgte gavekurve hjemmefra.
Jeg var souschef i Homespital. Vi solgte hjælpemidler til hjemmet.
Det er mange penge, men man får også meget stol for pengene.
- John, kom herind. - Lige et øjeblik.
Den eneste hage ved jobbet var, at min chef var Elaines far.
Vi havde et anstrengt forhold.
John, kom ind og sid ned. Min lille pige har fortalt det hele.
Hvor er jeg glad.
Gu var han ej. Han hadede mig og havde lært hunden til at hade mig.
Du er et hæderligt menneske, og dem skorter det på nu til dags.
Det glæder mig, at du har holdt ord. Du har ikke været i seng med hende.
Har du, John?
- Nej, da. - Du får et par sekunders immunitet.
Har du været i seng med hende, så sig det. Så slår vi en streg over det.
- Har du været i seng med min datter? - Mr. Warner, aldrig.
Storartet! Ellers havde jeg sparket bollerne op i knolden på dig, -
- så de kunne rasle rundt som terninger i et yatzy-bæger.
Faktisk var jeg lidt bange for ham.
Han havde et spøjst forhold til sin datter.
Men bortset fra det og jobbet... så var tilværelsen da nogenlunde.
Hej. Synes du, biscottierne får kurven til at se for rodet ud?
Nej, den er flot.
Du har ret. Jeg er stolt af den kurv.
- Med rette. Den er flot. - Tak.
- Vi skal af sted til min søster. - Nå ja. Jeg tager ikke med.
Hun brød sig ikke om Patty. Måske fordi hun var lidt af en boheme.
Det kalder jeg hende hellere end "sexgal tabertøs."
- Hej, Patty. - Elaine?
- Hovedpine. - Det er prisen for at være en mokke.
- Hun kan smaddergodt lide dig. - Ja, og jeg har en pik.
- Den her gavekurv er fra hende. - Skønt.
Den her er også begyndt at stinke. Tak.
- Har du ryddet op for min skyld? - Jeg har haft en hæslig uge.
Begge kattene er stukket af. Pist væk.
- Hvad får dem dog til det? - Den sidste rest af værdighed?
Hej, onkel John.
Noreen er min niece. Faderen er ukendt, så jeg tager mig af hende.
- Hvem er du? - Frihedsgudinden.
Jeg er vel en slags faderfigur for hende.
NOREENS FØRSTE JOB
Kom så! Kødet går ikke af sig selv.
Hun er en dejlig unge. Uspoleret og hårdtarbejdende.
Og på trods af sin opvækst er hun... normal.
- Hvorfor sidder vi og ser det her? - For at fejre Noreens store nyhed.
- Du er ikke gravid, vel? - Nu kommer det.
- Undskyld, trafikken var hæslig. - Hun er ude af konkurrencen.
Hun kunne ikke engang stave det første ord. Jeg skriver og klager!
- Hvor er det synd. Hvad var ordet? - Telt.
Telt?
- T-E-L-T? - Herligt, du skulle have været her!
- Jeg er så dum. - Nej, du er klog.
Du klarer dig godt i skolen og kommer på college. Du er genial.
Ja, jeg er måske ikke genial, men jeg er blevet optaget på Harvard.
- Hvad? - Jeg skal gå på Harvard Universitet.
Derfor så vi det der. Fantastisk!
Mit eget lille geni.
Hvad sagde jeg? Hvis man knokler for sin drøm, bliver den opfyldt.
- Og du havde ret. - Nu fortryder du nok dit løfte.
- Hvad for et løfte? - Det er min yndlingsreplik.
- Nu kommer jeg aldrig på college. - Jo, det lover jeg.
Jeg tror så meget på dig, at jeg vil gøre noget særligt.
Jeg betaler for det. Hvis du kommer på college, betaler jeg.
Det lover din onkel John.
Kommer straks.
Idiot! Idiot! Idiot!
Noreen, der er også mange, der tager et sabbatår.
Hvad med at rejse rundt i Asien? Alle de millioner kan ikke tage fejl.
- Skal jeg sige nej til Harvard? - Nej.
Men man lærer også af at rejse rundt med kun 100 dollars på lommen.
Du skal ikke tænke på pengene. Jeg har sparet sammen i årevis.
Jeg får også legater, så det meste er betalt.
- Jeg mangler kun den sidste bid. - Fint. Hvor meget mangler du?
29.879 dollars.
- Er det den sidste bid? - Ja. Det er dyrt.
Der var den ene.
Vi skal bruge pengene senest den 15. Der har vi jo Mr. Biscuits.
Nu må jeg løbe. Han er lige kommet.
Hvordan skulle jeg få sagt, -
- at boligopsparingen skulle gå til Noreens studier?
- Hvordan gik det hos Patty? - Rigtig godt.
Noreen er alle tiders pige. Fuld af potentiale.
- Hvis bare hun fik chancen... - Jeg har fundet drømmehuset i dag.
Hvad synes du?
Det er et charmerende begynderhus på en flot allé med køkken i egetræ.
Jeg er helt vild med det. Hvis du også er det, kunne vi...
Nu går det vist lidt for hurtigt.
Det er lidt skræmmende at bruge så mange penge på et hus.
Men det er jo det, vi har sparet sammen til.
Mor og far skændtes altid om penge, men ikke os, for vi har 30.000.
Til vores hus, vores hjem... Vores fremtid.
Det er der ingen, der kan tage fra os.
Det var også det, jeg mente.
Noreen var kommet på college, og Elaine havde fundet drømmehuset.
Og de to mirakler udkæmpede en drabelig kamp om pengene.
Nej, 30.000 dollars.
Jeg forsøgte at låne dem. Jeg ringede til tante Jean.
- Onkel Dave. - Nej!
- Og min bedstemor. - Jeg er sgu ikke Albert Trump!
Sidste udvej var en mand, hvis syge ideer grænsede til det geniale.
Jeg gik til Duff.
Davs, du.
Dig har jeg ikke set i to måneder. Du har været som sunket i jorden.
- Jeg har haft travlt. - Og jeg med! Med "Gaven til haven".
Men derfor synker jeg da ikke i jorden.
- Men dig kan jeg ikke være sur på. - Av, jeg brændte mig.
- "Telt"? Som i "villatelt"? - Nej, bare telt.
Hvem kan ikke stave til "telt"?
Tager du ikke lidt for meget af?
Jeg beskærer den, så sollyset kan nå de nederste blade i vækstsæsonen.
Hvad med snoren der?
Det er kun en rettesnor.
- Hvad i alverden skal jeg stille op? - Du må forstå, at en ed er en ed.
- Du aflagde en ed, John. - Det var en henkastet bemærkning.
- Hvor mange penge har du? - 30.000. Men det er til Elaines hus.
Jepper. Som din ven må jeg godt tale lige ud af posen, ikke?
Jeg kan vældig godt lide Elaine, men hun er en led og dum kælling!
De penge kan bruges på noget mere fornuftigt end et hus til Elaine.
- Såsom? - At smide dem ud over en skrænt.
Og det var bare mit første indfald.
Jeg ved godt, hvordan du kan skaffe pengene.
Tag 1000 dollars og sæt dem på en hest, hvis odds er 30-1.
- Helt ærligt. - Det virkede for Kevin Darnell.
Han vandt og købte en brugt bil, som han så kørte sig ihjel i.
- Men han vandt dog stort. - Har du nogen realistiske ideer?
Kender du nogen forbrydere? Forbrydere har masser af penge.
- David Loach. - Ham psykopaten fra gymnasiet?
- Du er alt for indskrænket. - Jeg kvier mig ved at spørge...
Jeg er ikke rig. Det indtryk får man måske, -
- når man ser alt mit dyre udstyr og min lækre vogn.
Bill Gates er verdens rigeste mand, men han har ingen kontanter.
Jeg er ikke likvid, John. Jeg er ikke likvid.
- Hvad betyder det? - At du ikke kan låne noget af mig.
Duff havde ingen penge, men han var fuld af gode råd.
Dit problem er, at du er uansvarlig.
Du kunne godt have tænkt dig om, før du blev onkel.
Jeg gør mit bedste. Hun er blevet normal mod alle odds.
Hun har ikke fået ret meget hjælp, men jeg skal nok hjælpe hende.
Svigter jeg hende, mister hun troen, fremdriften, eller hvad det nu er.
Jeg skal nok skaffe de penge. Om jeg så skal gå til David Loach.
Du behøver ikke gå til ham. Jeg har en idé.
Betaler du?
Det er Øl-Ekspressen. I skal af med 20 hver.
- Hvorfor ikke 15? - Det står der på sedlen.
Med småt står der, vi tager forbehold for prisændringer. Så læs det dog!
Er I så tilfredse? Det er sgu ikke nogen overskudsforretning, det her.
Skrid med jer, møgunger. Læs det, der står med småt!
- Du er jo dybt umoralsk. - Jeg gør samfundet en tjeneste.
De var blevet berusede uanset hvad. Af mundskyl eller af at sniffe lim.
Men de ville bare have en øl. Det er ordentlige unger, John.
De passer deres avisrute og samler flasker hele ugen.
Lad dem dog drikke sig fulde. Det hører med til den amerikanske drøm.
Din amerikanske drøm gav dig lige fingeren.
De er frie mennesker.
Gudfader, Duff.
Her er dine underbukser, Walter. Hvordan har dine forældre det, John?
- De er stadigvæk døde. - Undskyld.
Jeg bliver forvirret af al medicinen. Men hils nu dine forældre, John.
Undskyld. Hun er ikke kommet sig over, at jeg er flyttet hjemmefra.
- Du er flyttet tre meter væk. - Ja, jeg elsker min ny vundne frihed.
Jeg kan have de her tændt så længe, jeg vil.
John, jeg har en kunde, der bor henne i Pembroke Hills.
Han har røven fuld af penge. I sidste uge var jeg ved at pakke sammen, -
- men jeg ville lige gå en sidste runde i huset.
Det er vigtigt for mig at kende de steder, jeg arbejder, til bunds.
Jeg laver primært havearbejde, men jeg har også indretningsopgaver.
Jeg var sulten, så jeg varmede lige en klump ost.
Uden ost duer helten ikke.
Så hørte jeg en lyd ovenpå. Jeg blev nødt til at undersøge det.
Så fik jeg øje på et maleri. Der var noget lorent ved det.
Det kunne flyttes, og bag ved det var pengeskabet.
Så kom der nogen, og jeg listede diskret ud.
Det bedste af det hele var, at pengeskabet ikke engang var låst.
Nej, det er en glidebane, Duff.
Så kan man godt vinke farvel til moralen.
Er det moralsk, at et fedt svin vælter sig i penge, -
- der kunne gøre meget mere gavn ved at betale for Noreens college?
- Det går ikke. - Søndag aften er han ude.
Vi sniger os ind ad vinduet, som jeg "glemte" at låse i dag.
Og så negler vi pengene.
- Vil han ikke savne dem? - Har du hørt tale om forsikring?
Han kommer ikke til at betale for pengene. Det gør forsikringen.
Og det har de rigtig godt af!
De dumme svin.
Hvor skal du hen?
Skulle du ikke i biffen med din far?
Det var i går. I dag skal vi ud at kigge på huset.
- Desværre, jeg skal ud. - Hvorfor er du helt klædt i sort?
Skal du ud og plyndre en bank?
Næ, jeg er Johnny Cash. Davs, du.
Jeg kører forbi huset på vej hjem.
Når altså at jeg har plyndret banken. Hyg dig.
- Klar? - Ja.
Ind under gitteret. Kom nu.
Hvad laver du? Nå, den er åben.
Kan du se de der døde buske? Dem har jeg plantet.
- Der er vinduet. - Hvem går først?
Jeg går ikke med. En af os bliver nødt til at holde vagt.
Bliver han ikke væk hele natten? Hvorfor så holde vagt?
Det behøver vi heller ikke. Gå ind.
Hvorfor skal jeg løbe risikoen? Ikke at der er nogen risiko.
Af sted!
- Satans også! - Hallo?
John!
Held og lykke, du.
- Nå da da. - Du må ikke skyde mig.
Det gør jeg skam heller ikke.
- Ringer du efter politiet? - Nej.
Hvad så?
Min kone døde for flere år siden, så det er rart med lidt selskab.
- Hvad nu? - Nu skal vi ligge i ske.
Kan du huske i Nova Scotia?
Da vi spiste rødspætter på havnen?
- Ja. - Smagte de ikke bare pragtfuldt?
- Jo. - Har du vel smagt bedre rødspætter?
Kan du huske sejlturen? Vi kørte i bil!
Nå ja.
Det var tider. Om på den anden side.
Børnezoo...
- Nu skal vi foreviges. - Gudfader!
Du får ikke noget ud af at sladre, for jeg er en anset samfundsborger.
Ingen vil tro på dig.
En pebermynte?
Jeg er ikke bøsse.
Jeg savner hende bare sådan og har ikke bearbejdet min sorg ordentligt.
- Forstår du det? - Ja, da.
Næste gang slår jeg dig ihjel!
Nu måtte jeg fortælle Elaine, at Noreen skulle have pengene.
Det ville være det rene vand ved siden af aftenens fetich-overgreb.
Hej.
- Hej. Jeg tager lige et brusebad. - Vent.
- Hvad lavede du ved huset? - Hvad?
Var du ikke henne og kigge på det?
Nå, dét hus. Jo, jeg kørte forbi. Alle tiders hus.
Ih, hvor er jeg glad for, at du kunne lide det.
Jeg har nemlig gjort noget slemt.
- Jeg har budt på huset. - Hvad?
Det var meget impulsivt, men nu er vi jo begge to vilde med det, så...
- Hvad med de 30.000 dollars? - De er væk! Deponeret i banken.
Vi får besked i morgen. Er det ikke spændende?
Det går lige efter planen.
- Er du ikke ellevild? - Jo.
- Du ser ikke ellevild ud. - Jeg er lammet af glæde.
Duff, du skred bare. Og du sagde, han ikke var hjemme.
Jeg prøvede at advare dig. Hvad skete der?
Ikke spor. Der skete overhovedet ikke noget.
- Hvorfor er du så vred? - Elaine har budt på huset.
Slår de til, er pengene væk. "Noreen, hvad med at arbejde i en iskiosk?"
- Mr. Warner vil tale med dig. - Tak, Loretta.
Jeg vil gerne afgive et bud på ejendommen på Hyden Street.
Nå, De har allerede fået et bud? Må jeg få lov at deltage i legen?
John, kom indenfor.
Nå, hvad lavede du og min lille pige så i aftes?
- Vi sad bare og så fjernsyn. - Jeg var henne i Pembroke Heights.
Jeg syntes, jeg så dig spæne ud af et hus, som havde du ild i røven.
Jeg så dig, John. Rex så dig også.
- Nej. - Det lignede dig på en prik.
- Hans bil lignede også din. - Interessant.
Jeg ved, du ikke lyver for mig, så jeg så vel bare syner.
Jeg må bare til at holde bedre øje med løjerne.
- De behøver ikke holde... - Holde øje med hvad?
Sig det så. Tilstå!
Jeg må tilbage til arbejdet.
Vi ved besked. Ikke også, Rex?
Du leger rigtignok den store ejendomsmægler, hvad?
Alle tiders! Har du børn?
Hele tre? Godt, for der skal være publikum på, -
- når jeg kommer hen og banker dig sønder og sammen ude på vejen!
- Jeg ville bare byde på dit hus. - Og hvordan gik så det?
Han tænker over det.
Vi har fået huset! De fik et bud til, men vi vandt åbenbart.
Det må være skæbnen. Jubi!
- Skal vi hellere holde op? - Hvorfor gør du altid det der?
Du ødelægger altid den gode stemning.
Jeg tror, du er bange for nærvær. Hvad er det?
John, kom her!
- Er det Duff? - Åbenbart.
- Hvorfor ringer du ikke på? - For ikke at vække Elaine.
- Så hellere give den gas? - Du vil måske ikke have 30.000$?
- Jeg har spurgt min onkel. - Duff, jeg er overvældet.
- Vi skal møde ham om et kvarter. - John, hvad vil han?
- Godaften, den dame. - Sluk "M'Lady".
Kom og sluk den for mig, du!
Vent lige lidt, Duff.
- Jeg troede, du havde droppet ham. - Han er blevet meget mere moden.
- Den taberrøv. - Mums, havregrød.
- Jeg sagde taberrøv. - Jeg hørte det som havregrød.
Da jeg fortalte ham om huset, -
- blev han så glad på vores vegne, at han tilbød at ordne haven for os.
- Gå du i seng. Vi tager jordprøver. - Jordprøver, ja.
- Vi undersøger rødderne. - Og vandforholdene.
I vækker hele vejen!
- Kommer du tit her? - Det rager sgu da ikke dig.
- Undskyld. - Der er 86 mio. i lotto i denne uge.
- Det er ikke nok at spille lotto. - Klap i, før du får et los i røven.
- Ham kan jeg altså ikke lide. - Han vil bare sættes ind i sagerne.
Ikke her.
Min onkel ejer en af statens største vinhandler. Han er en stor kanon.
Jeg forstod at udnytte mulighederne. Der er muligheder i alkoholikere.
Efter alle de års slid ender jeg som alfons for staten.
- Lotto. - Jeg har en kæmpe lottoomsætning.
Alene i morgen får vi 70.000. Og hvad får jeg ud af det? Småpenge!
- Det er en hån. - Lad ham høre planen.
Ikke her.
Jeg har så mange lottopenge, at de ikke kan være i kasseapparatet.
Jeg smider dem ned i en papkasse. Nogen kunne let stjæle dem.
- Ville det ikke være forkert? - Møgforkert, din slapsvans.
Medmindre tyven og jeg deler i porten.
Vi går ind og hugger papkassen. Færdig arbejde.
- Står du i butikken? - Nej, jeg tager til Reno. Mit alibi.
Knægten i butikken er et skravl.
Han pisser i bukserne, når han ser din kæmpegøb.
- Nul, ingen våben. - Vi bruger ikke rigtige pistoler.
Hvis du plyndrer butikken for mig, får du 30.000.
- Er du på? - Må jeg overveje det?
Ja, mens jeg overvejer at skære bollerne af dig med en sløv neglefil.
- Hvor har du støvet ham op? - Hvad fanden laver du?
Er det 100% bomuld? Huden skal helst kunne ånde igennem det.
- Lækker. - Vi skal på skiferie.
De ser ikke spor ægte ud. En er grøn, en kan blive til en robot.
- Hvad med at bruge slangebøsser? - Det er ikke et rigtigt våben.
Nå, så det er det ikke? Så definer lige ordet "våben" for mig, -
- men plasticdutten her smadrer ind i fjæset på dig med 280 km/t!
Hej.
- Hvad kan jeg hjælpe jer med? - En pistol, der ser ægte ud.
- Af metal og med kliklyde. - Vi sælger ikke våben, der ligner.
- Vi går ind for ikke-voldelig leg. - Sælger I maling på spraydåse?
- Har I brug for hjælp? - Nej, vi klarer os.
Se lige den hårde negl, John.
Er du klar? Ikke det?
Hvad så nu, lede svin?
Vil I smage den her?
Jeg har en hel nævefuld, lede narrøve.
- Næ, skal I til bal? - Mor, skrid!
- Nervøs? Har du pistolen? - Ja. Malingen er stadig lidt våd.
- Men den ser overbevisende ud. - Så rykker vi.
Vent, vi må finde på nogle fupnavne. Hvis nu vi skal kalde på hinanden.
Jeg er Kyle. Ligesom ham på lejrskolen.
Som 13-årig gjorde han to piger gravide! Ja, Kyle.
- Hvem er du? - Steve.
- Okay, Steve. - Okay, Kyle!
- Vent, jeg vil hedde Steve. - Du er Carl.
- Kyle! - Lad os nu bare få det overstået.
Så, kødkvæg! Hvis I makker ret, kommer I hjem til lørdagskyllingen.
Hænderne op, skattepige. Hit med lottopengene.
- Dernede. - Skaber han sig, skyder du, Kyle.
- Skal ske, Kyle. - Steve! Han er Kyle.
- Hit med pengene! - Hænderne op!
- Kom I bare hen til Steve. - Ned på gulvet og tæl til 300.
Ikke noget med at springe tal over eller bruge ottetabellen.
- Den her ser meget bedre ud. - Kom nu!
Næ, bøsserøve. Stå stille!
Rører I jer, nakker jeg jer. Sæt kassen ned.
Smid jeres våben.
- Smid den. - Jeg prøver. Den er klistret fast.
- Tag dig nu sammen, John. - Jeg hedder Steve!
Smid den!
Løb!
- Vi var nær blevet skudt. - Jeg er aldrig blevet skudt på før.
- Jeg vidste, det ville gå galt! - Ved du, hvad dit problem er?
- Du takker ikke dem, der vil hjælpe. - Hjælpe mig med at få hagl i røven?
Jeg giver op. Jeg svigter Noreen, men jeg må videre med mit liv.
- Jeg har en fidus med pizzabude. - Ud!
Du var ikke Steve!
Den ene var altså 185 høj. Hvad med den anden?
- Han var lidt kraftigere. - Og han hed?
John eller Kyle... eller Steve.
- Og den anden hed? - Kyle eller John eller Steve.
Har du våbentilladelse? Hvor mange gange affyrede du det?
Kun den ene gang igennem ruden. Det var dem, der skød på skiltet.
De skød på skiltet og kom så tilbage efter videoovervågningsbåndene.
De var splittergale.
- Har du andet, du vil fortælle? - Måske er det ikke nogen hjælp.
- Men jeg fik lidt af nummerpladen. - Næ, det hjælper os ikke.
Er du da totalt idiot? Hit med tallene!
Jeg fatter ikke, at jeg blev optaget.
- Patti, det er John. - Øjeblik.
- Davs. - Hej.
- Dørklokken er gået i stykker. - Arbejder elektrikeren så sent?
Hvis der er noget, du vil ud med, så sig det.
Jeg ved godt, du synes, jeg er vild.
- Jeg er bare en fri sjæl. - Og vild med de lokale elektrikere.
- Hvorfor hakker du på mig? - Undskyld, men jeg har det ikke let.
Jeg har ikke styr på en skid!
Kan du huske mors og fars begravelse? Det sæt tøj, du havde på?
- Det brune. - Ingen af os kunne binde dit slips.
- Hul i det. Præsten gjorde det. - Nej, jeg er din storesøster.
Din eneste slægtning, og så kunne jeg ikke binde dit slips.
Jeg ved godt, jeg ikke er verdens bedste søster.
Men helt ærligt, John.
Det, du gør for Noreen, -
- er bare så storsindet og så prisværdigt.
Det er rart at vide, at du måske alligevel elsker din storesøster.
Det ved da, jeg elsker dig. Du er min familie.
Se, det er min onkel John. Uden ham var jeg ikke nået så langt.
Fremad. Lidt mere.
Sving hen imod grenen, Ricky.
Leg, at du er en lille abe, der beskærer træet med en motorsav.
Nej, grenen. Beskær den, Ricky.
Grenen, Ricky!
Hvordan tog hun det? Græd hun? Rystede hun over det hele?
Jeg sagde ikke noget. Noreen skal på Harvard.
Jeg går hen og snakker med Loach. Og du tager med.
Lige nu.
Det der var force majeure.
Hold ud, Ricky.
Javel, var det en begravelse? Så har jeg søreme dummet mig.
En fødselsdagskurv virker utvivlsomt malplaceret og ondsindet.
Det var en menneskelig fejl.
Det er faktisk svært at drive en mindre virksomhed hjemmefra.
Især herhjemmefra. Det gør mig ondt, at han er død.
Men her går det faktisk heller ikke så godt. Gider De lige hænge på?
- Hallo. - Far, må jeg kigge forbi?
- Hvad vil du? - Er Loach hjemme?
Davs. Vi kender Dave fra skolen.
I har vel hørt om skolen? I gik der vel et par dage som helt små?
- Jeg prøver bare at bryde isen. - Hvem er det, der knevrer?
Dave. John Plummer. Det var mig, du kaldte "narrøv".
- Det kalder jeg alle. - Jeg var den første. Vi var fem år.
Tillykke, narrøv. Kom til sagen.
- Jeg har en fed fidus. - Hvor fed?
Lidt for fed til, at jeg selv kan klare den.
Spyt ud.
Ikke her.
I skal bare lige vide, at jeg er høj på englestøv.
Så ikke noget med at piske en stemning op, vel?
Det var lige, så jeg kunne lugte din fod.
Forleden var han ude, og da han kom hjem, gik han direkte i brusebad.
- Møg. - Han har en anden, ikke?
Lad os nu besinde os.
Jo! Din forpulede kæreste har en anden.
- Det ved vi to en hel del om, ikke? - Så sig det.
Jeg vil ikke bedrøve dig, før jeg er sikker på, jeg kan.
Hvis du lader os undersøge det, slår vi til hurtigt og uden nåde.
- Får du pengene? - I morgen. Det var pærelet.
Skat, det kan godt være, det går lidt over gevind.
Du må ikke komme noget til.
Pusser, vietcong fik halvandet år til at ramme mig, men hvem lo sidst?
- Jeg tager med. - Det angår ikke dig.
- Det er mit liv. - Og sikke et rod. Den fyr er umulig.
Du skal ikke spilde tiden på ham. Hvem skal nu forsørge dig?
Jeg kan godt selv klare mig. Når gavekurvene slår igennem...
Du binder sløjfer på bøsseoliven og tvebakker. Det er ikke noget job.
- Den lille hobby giver ikke en skid. - Du tænker altid kun på penge.
Du holder mere af penge end af mig.
Lad nu være med at hidse dig op.
Er der nogen hjemme?
Hallo.
Nå da da.
Hvad for en bil havde vi allerførst?
- Var det ikke en Eldorado? - Jo.
Ja, det var det. Om på den anden side.
Jeg er ikke bøsse. Jeg savner bare min kone sådan.
- Min kone gik bort for tre år siden. - Så ved du, hvordan jeg har det.
Jeg forstår det ikke til fulde, men jeg kan godt sætte mig ind i det.
Tag du bare dit tøj på.
Alene, tak. Det er underligt at klæde sig på i andre mænds påsyn.
Hvad fanden?
Jeg efterforsker et røveri forleden i en vinhandel på Fourth Street.
- Det kender jeg ikke noget til. - Sjovt.
Deres nummerplade er identisk med flugtbilens.
- Jeg havde bilen hele aftenen. - Hvor var De henne?
- Min ven og jeg fik et par pilsnere. - Hvorhenne?
Det kan jeg ikke huske. Jeg fik lidt for meget.
Kørte De spritkørsel? De kørte Deres bil, mens De var fuld.
- Så kørte De spritkørsel. - Det husker jeg ikke.
- Hvad hed Deres ven? - Walter Duffy. Duff.
- Kan han bekræfte Deres historie? - Ja.
De virker lidt anspændt.
Det er sprutten. Det er noget værre noget.
- Gav du ham mit navn? - Skulle jeg lyve for politiet?
Ja!
- Hvor bliver Loach af? - Vi skulle vente her kl. 15.
- Han kommer ikke. - Jo.
For minplan virker nemlig. Og ved du hvorfor?
Jeg har nemlig tænkt positive tanker om, at planen lykkes.
Hænderne op! Pengene ned i posen!
Læg pengene ned i posen!
- Han kommer ikke. - Jo.
- Kør, narrøv. - Sagde jeg ikke, at han kom?
- Kør! - De har plyndret banken, John!
- Hvor er mine penge? - Kør eller dø!
- Ikke før jeg får mine 30.000. - Smid dem ud af bilen.
- Gå jeres vej. - Du er dødsens!
Kør! Vi er dødsens!
- Jeg pandede David en. Det var fedt. - Alle tiders.
Fed plan. Jeg havde bare svært ved at tænke positivt på grund af geværet.
Vi ses. Jeg vil langt væk fra flugtbilen.
- Skal jeg bare lade den stå her? - Ved du, hvad dit problem er?
- Du holder ikke, mens legen er god. - Det er ikke mit problem.
Vil du høre mit problem? Du er mit problem!
Dig! Dig! Dig!
De kan se dig igennem spejlet, Duff.
Jeg blev 40 i sidste uge. Ved I, hvad jeg gjorde?
Jeg fik en rektoskopi.
Lægen havde aldrig set renere endetarm. Ved I hvorfor?
Når jeg har pause her, bruger jeg en tandbørste til at tage det grove.
Jeg skrubber simpelthen igennem.
- I tror, I er så kloge. - Næ.
I fik videoovervågningsbåndene til at forsvinde i den blå luft.
- Hvad for nogle bånd? - Mig løber du ikke om hjørner med.
Er du med?
I er nemlig svineheldige, for jeg kan ikke anholde jer.
Men I går ned.
Og klarer I det ikke selv, skal jeg vælte jer.
Og når først I er nede...
...bliver I nede i møget! I bliver nede i møget!
Så er det op og ud. Op og ud! Op og ud!
Fingrene væk fra min dør!
Hej.
Du vil vide, hvor jeg har været. Jeg ved godt, jeg har været underlig.
Men fra nu af bliver det som før. Jeg elsker dig...
- Jeg skal nok... - Dit dumme svin!
Din pæne facade dækker over et sygt og forskruet uhyre.
- Hvem har du fået det af? - Far. Drag queen! Din transvestit!
- Du har løjet. - Jamen hør nu hvorfor.
Noreen skal på Harvard, og jeg har lovet at betale 30.000.
Jeg ville stjæle pengene fra ham, -
- men endte med at ligge i ske med ham iført paryk og natkjole.
Så ville jeg plyndre en vinhandel og havde nær fået skudt røven af.
Og i eftermiddags havde jeg nær kørt flugtbilen for en bankrøver.
Derudover har jeg pandet David Loach en med ratlåsen.
- Ham psykopaten fra gymnasiet? - Og så er der din far.
Han våger over mig som en høg, når ikke han går i byen med dig.
Han viser dig frem, og du kommer hjem og lugter af engelsk cologne, -
- så jeg får mareridt om England.
Hvorfor sagde du det ikke til mig?
Var det så svært at sige sandheden?
Jeg ville hellere gøre alle de her krumspring end at skuffe dig.
- Kan du lide mine kurve? - Ja.
- Det er ikke bare en dum hobby? - Nej, de er fantastiske.
John, altså...
Jeg ved, hvor vi får de 30.000 fra. Min far.
- Vi låner ikke af din far. - Nej, vi tager dem.
- Stjæler dem? - Han gemmer 50.000 på kontoret.
- På kontoret? - De ligger bare og venter på os.
- Det bliver pærelet... og sjovt. - Skal vi stjæle fra din far?
I virkeligheden stjæler vi fra forsikringsselskabet.
- De dumme svin. - Nemlig.
Fortæl mig, hvordan du pandede David Loach en.
Lad mig sige det på den måde, at han fik røvfuld.
Jeg tænder helt vildt på dig lige nu.
- Du græder ikke. - Hvorfor skulle jeg gøre det?
Kunne hun ikke stave til "telt"?
Jeg har en tilståelse.
- Hvad? - Jeg har ikke set huset.
Er det ikke bare sødt?
Jeg er vild med det køkken.
Elaine mente, vi skulle bruge en til. Der var kun en udvej.
Vi gik til Duff.
- Hvad er det? - Gruyère-ost. Det smager godt.
Er den mild med en nøddeagtig, krydret smag, lagret i to år -
- og opkaldt efter Gruyère-distriktet i Schweiz? Jeg har faktisk været der.
- Gruyère ligger i Frankrig. - Så siger vi det.
- Vil du så hjælpe os? - Mor, det her er privat.
- Du bankede mit hoved ned i bilen. - Jeg var helt opkørt. Undskyld.
Hjælper du os eller hvad?
Jeg kan bare ikke være sur på dig.
- Vi to må ikke rakke hinanden ned. - Jeg har aldrig rakket dig ned.
- Løgnagtige sæk! - Du er en pose lort.
- Taberrøv! - Herligt, alle er med.
Halløjsa.
- Klar? - Er du, Anton? Griselda?
- Klar, Steve. - Stan!
- Ville du ikke hedde Steve? - Næ, ikke efter det, han kom ud for.
Så rykker vi.
Kom nu.
- Hvad er det? - Har du styr på det der?
Det siger da sig selv.
Rengøringen.
De går nu.
Vi har en lille overraskelse til jer. Eller hur, Rex?
- Duff, er det modellervoks? - Det kan man godt sige.
Den er åben.
- Han kan søreme godt lide dig. - Rex!
Min lille pige sammen med de to båtnakker.
Nemlig.
- Han sagde, han gemte penge her. - Hans kontor.
- Knus ruden, så det ligner indbrud. - Jeg er ligesom optaget.
Han har fået færten af min Gruyère.
Intet. Ikke engang et billede af mig.
De er garanteret inde i Organmanden.
Godbid. Puds hånden.
Her. Vi er skredet. Hvad er der?
Du er så selvsikker. Jeg tænder helt vildt på dig lige nu.
Jeg vil gøre det her på fars skrivebord.
Afgang.
Joe, Homespital.
Kriminalassistent Charles. Send forstærkninger nu.
Skrid med dig!
Narrøv! Du røvrendte mig.
- Loach? - Puffede mig i favnen på panserne!
Vi gik lidt skævt af hinanden ved banken, men jeg har 50.000.
- Og jeg skal kun bruge de 30. - Der har vi store, stygge Loach.
- Elaine, lad mig klare det. - Var det fedt at få røvfuld?
Vil du have mere, stump?
- Tak, mr. Warner. - Jeg troede, det var dig. Kom her.
Må jeg få en forklaring?
Luk arret og slås.
- Jeg er yngre og i bedre form... - Jeg vil ikke høre et ord.
- Hold så op. - Men nu skal De høre på mig.
Det der med, at vi ikke har været i seng sammen, passer ikke helt.
Vi åbnede ballet den første aften.
Og siden da har vi knaldet som et par bækkener i et marchorkester.
- Tag og væn Dem til det. - Gerne.
Lige så snart du har vænnet dig til at gå med bollerne i en bæltetaske!
Kom frem.
Smid det.
John, vent! Stop, stop... Kør!
- Hold op, hund. - Hvor har du været?
- Smid dit våben. - De har ribbet min mand.
- Hids dig så ned. - De skulle til at bolle på mit bord.
De gør ikke spor ondt.
- Kør! - Jeg kører.
- Hunden må ud. - Skråt op med hunden.
Nej, stop den!
Far.
- Der skete ikke noget. - Du har været så styg ved mig.
Tak, fordi De kom. Jeg er blevet krænket.
Læg hunden fra dig.
- Nummer fire. - "Kom I bare hen til Steve."
- Nummer tre. - "Kom I bare hen til Steve."
Det er ham og ham ved siden af. De plyndrede vinhandlen.
De skød efter skiltet og stjal pornobladene og kakaomælken.
Ud med sproget. Ellers sladrer din makker eller din kæreste.
Næppe. Elaine er min forlovede. Vi er tæt knyttet.
- Og mr. Duffy? - Han er min ældste ven.
Hvorfor er I efter mig, når han står bag? Han er edderkoppen.
Jeg skriver under på hvad som helst.
Det ser ikke godt ud. Indbrud, dyremishandling, drabsforsøg.
Det ser rigtig sort ud.
De spærrer dig inde. Du må hellere påberåbe dig sindssyge.
Alle rejser sig. Retten er sat under forsæde af dommer Cook.
Godmorgen. Skal vi begynde?
Kan du huske mig?
JEG HAR BILLEDET
Jeg har billedet.
Bevisførelsen er utilstrækkelig. Sigtelserne frafaldes.
- Retfærdighed! - Jeg har lige vundet en sag.
- Hvad vil du? - Jeg ville bare ikke i fængsel.
Jeg ville ikke holde én dag. Jeg ville gå på omgang som en slikkepind.
Undskyld.
Det mener jeg.
1000 dollars. Hvad skal jeg med dem?
- Ved du, hvad dit problem er? - Hvad?
Du er alt for god en ven.
Folk snakker altid om skæbnen, men den har jeg aldrig troet på.
Jeg har altid ment, vi var herrer over vores egen skæbne.
Jeg måtte ty til væddeløbsbanen. M'Ladys odds var 30-1.
Jeg havde prøvet en masse fiduser.
Men jeg var bare blevet tævet, skudt på og anholdt.
Nu afhang Noreens fremtid af et firebenet dyr, -
- der sikkert ikke kunne vinde, om det så blev skudt ud af en kanon.
Nu rykker M'Lady.
Af en eller anden grund løb min hest sit livs væddeløb den dag.
Dance in the Dark sakker agterud. Løbet står mellem to heste.
Var det så skæbnen? Aner det ikke.
Men gør man sit bedste og ligger i ske med en dommer i ny og næ, -
- behøver man ikke tro på skæbnen.
- M'Lady vinder! - For skæbnen tror på en.
Alting gik, som det skulle. Elaine og jeg blev gift.
Noreen måtte blive på skolen, -
- så Patty var vores brudepige.
Der stod vi foran vores charmerende begynderhus med alle vores venner.
Vi havde nået vores drømmes mål.
Men hvor fik Duff egentlig de 1000 dollars fra?
Nå da da.
Vent lidt.
Jeg ved lige præcis, hvad du mener.
Undskyld, jeg savlede på dig.
Savlet sprøjtede ud over dig.
Får jeg noget for...
Kom så. Hvad... er der?
Jeg taler ligesom William Shatner. Øjeblik.
- Hvad er der? - Dig...
Vent, jeg skal lige samle mig.
Jeg danser kun for dig.
- Du er en pose lort. - Klap i!
- Herligt, så er alle med. - Åndssvage pose lort.
Vi gør alt inden for havearbejde. Skal plænen studses?
Var det noget?
Det er længe siden.
Værsgo!
Jeg har glemt min replik.
Mor, det her er privat.
Dit store skideskur.
Rør jer ikke...
- Skal jeg bare lade den stå her? - Ved du, hvad dit problem er, Duff?
John... Undskyld.
Godt, men jeg ligger ikke i ske, før... efter...
Dit hoved er helt gult og loddent.
Ser jeg tyk ud i det her?
- Vi har gjort det. Rigtig meget. - Hej, Duff.
Ned på gulvet...
Jeg vil have pengene... nu. Nu!
Det føles beskidt at ligge i ske.
Jeg knokler for mine penge. Knokler.
Tun-ånde.
Om igen.
Og tak!
Sådan skal det være!
Tekstning: Helle Schou Kristiansen SDI Media Denmark